Будь-яке зростання та масштабування бізнесу можливе лише при подоланні підприємцями ряду трансформаційних викликів. Одним з перших є впровадження управлінського обліку. Часто можна чути коментарі, що це складно, дорого і потребує багато часу. Проте при раціональному підході та наявності бажання, впровадити базовий управлінський облік можна з мінімальними зусиллями. Якісний управлінський облік дозволяє отримувати достовірну інформацію щодо фінансово-господарського стану бізнесу. На відміну від бухгалтерської звітності, яка орієнтована на зовнішніх користувачів, управлінський облік призначений для внутрішнього використання. Зокрема, для топ-менеджменту та власників бізнесу з метою планування, контролю та підвищення ефективності господарської діяльності. Для впровадження управлінського обліку варто провести наступні дії: - визначити цілі і відповідних користувачів управлінської звітності; - визначити відповідального за підготовку управлінської звітності; - сформувати фінансову структуру бізнесу (продажі, виробництво, закупки тощо); - визначити перелік необхідних управлінських звітів та показників; - визначити методологію підготовки звітів. Структура ведення управлінської звітності залежить від специфіки діяльності компанії, проте є основні форми, які вважаються загальноприйнятими. До них належать: 1) Звіт про доходи та витрати – відображає скільки прибутку заробляє компанія. В структурі звіту варто виділяти наступні складові: - доходи – сума продаж компанії за відповідний період, в більшості їх класифікують в розрізі структури продаж по основним напрямкам діяльності; - собівартість – змінні витрати компанії, які прямо пов’язані з виробництвом реалізованої продукції (наданням послуг). До собівартості можуть бути віднесені витрати на матеріали і сировину для виготовлення продукції, заробітна плата виробничого персоналу, інші змінні витрати, які залежать від обсягу випуску продукції чи послуг; - постійні витрати – витрати, які не залежать від обсягів продажу. До них відносять: оренда, комунальні витрати, заробітна плата адміністративного персоналу, витрати на рекламу та інші витрати. Маржа визначається як різниця між доходами та собівартістю. Чистий прибуток визначається шляхом вирахування з доходів всіх витрат та податків. Дані звіті про доходи та витрати відображаються методом нарахування – по факту їх понесення (не по факту оплат). 2) Звіт про рух грошових коштів – відображає вхідні та вихідні грошові потоки бізнесу, допомагає уникнути касових розривів. Звіт прийнято розділяти на три частини: - операційний грошовий потік – надходження та оплати, які пов’язані з операційною діяльності; - фінансовий грошовий потік – рух коштів щодо залучення та погашення позик, а також розрахунки з акціонерами; - інвестиційний грошовий потік – відображає надходження та оплати від купівлі і продажі основних засобів і інших необоротних активів. 3) Управлінський баланс – відображає грошову оцінку вартості майна, яким володіє бізнес, а також джерела, з яких було сформоване майно компанії. Варто зауважити, що вище наведені звіти варто розглядати не окремо, а в комплексі, оскільки між ними існує чіткий взаємозв’язок. Впровадження управлінського обліку надає ряд переваг топ-менеджменту та власникам бізнесу: - Скорочення витрат компанії за рахунок нормування всіх показників; - Облік і контроль за ефективністю використання ресурсів підприємства; - Отримання повної та якісної інформації в розрізі бізнес-процесів, департаментів, структури витрат, структури продажів, ефективності співробітників, ефективності використання ресурсів бізнесу інше; - Контроль дебіторської та кредиторської заборгованості, впровадження платіжного календаря.